Undervikt förstör mitt liv
Hej. Är en tjej på 15 år, 159 cm och väger 38 kg. Är helt platt och hatar min vikt. Hetsäter varje dag för att inte rasa i vikt. Mat är inte ens gott längre, har ont i tänderna av allt konstant tuggade. Lägger flera 100 varje månad på skräpmat för att inte gå ner i vikt. Tycker inte ens det är gott. När jag åt vanligt för ca 1 årsen vägde jag 34 kg. Står nu helt still på 38. Är den enda i klassen som inte har några former alls. Fick ändå min mens när jag var 11. Tränar bara 1 dag i veckan. Annars åker ja buss när jag ska någonstans. Min undervikt börjar förstöra mitt liv. Har varit hos läkare och allt sånt men inget hjälper. Vad kan jag göra? Någon som har tips på hur man kan gå upp i vikt?
![Maria](https://www.ifokus.se/u2/79c7fbb6900e043516b076d99070fc4d/avatar/20160527-195629.jpg)
Vad säger läkarna? Har du bra blodvärden?
/Maria
Det är bara med hjärtat som man kan se ordentligt. Det viktigaste är osynligt för ögonen"
Ur Lille Prinsen.
Träning som ligger mellan typisk styrketräning och konditionsträning tror jag ger mest varaktig effekt.
En sommar hade jag ett långt uppförslut, som en lång uppförsbacke. Jag cyklade uppför backen som en tok i 10 minuter en gång per dag, maxade ut vad jag orkade trampa. På återfärden nedför lät jag bara cykeln rulla.
Jag minns att jag hade fått tydligt kraftigare ben mot slutet av sommaren. Idag har jag inte konditionen att cykla så rejält, men så är jag också äldre.
#1 Allt ser bra ut och ligger alltid på normala värden #2 Tack! Trodde att träning var dåligt om man ville gå upp i vikt. Har därför knappt rört på mig. Tack för ditt tips, ska testa att börja träna mer :)
Konditionsträning är bra för hälsan, och gör att man blir smal och bränner fett. Styrketräning gör att man blir stor och biffig, men man får ingen bra kondition och om man gör uppehåll i styrketräningen minskar musklerna på 3-4 månader.
Jag har andra bekanta som också haft sommarjobb som unga och t ex burit buntar med jord och stenar kontinuerligt, som blev ett slags träning som ligger mellan styrke- och konditionsträning. Dom små musklerna man får efter en sommar av sådan "mellanträning" kan man ha kvar 10 år efteråt, även om man inte tränat särskilt mycket.
Dock tror jag inte att den typen av tyngre sommarjobb finns kvar idag, då maskiner gör det mesta tunga nu för tiden. Och så kanske dom sommarjobben mest var lämpliga för killar.
Sen ska jag inte döma ut styrketreäning även om det inte ger särskilt mycket kondition. Armhävningar och träning med hantlar gör att man får kraftigare armar. Tränar man någon typ av brottning får man muskler i hela kroppen, mage, rygg, rumpa, ben osv.
Vis av skada kanske ska tilläggas att all sådan kontaktsport har skaderisk, ishockey, brottning, fotboll osv.
Du är bara 15. Du har många år kvar innan du är färdigutvecklad.mina bröst växte till jag var över 20.
Förstår att man vill vara som andra. Men många i din ålder vill vara riktigt smala för det är det vi matas med i media. Det är tjejer som vill ha din kropp på din skola, tro mig.
Hur ser din mamma ut?
![Geru](http://ifokus-assets.se/7a74448bc547982b408c1d5d777e7d5c/avatarlizzardo_thumb-64x64.jpg?thumb=64x64&source=http%3A%2F%2Fuploads.ifokus.se%2Fuploads%2F188%2F1883871bdb0df64827c010354e038846%2Favatarlizzardo.jpg)
Det är dock inte säkert att skräpmat får en att gå upp mycket i vikt, beroende på metabolism. Jag skulle äta ordentlig mat i större mängd istället.
Sen är det så att i din ålder är ämnesomsättningen högre. Det kan vara svårt att gå upp i vikt. Men, som tidigare sagt, träning hjälper.
“I don't think the human race will survive the next thousand years, unless we spread into space.”
-Stephen Hawking
![tlover](https://www.ifokus.se/u2/3cfd12f4b6fabbeb2a35c2fbed43a01b/avatar/avatar-7.jpg)
Jag åt också som en vuxen karl i din ålder trots det var jag alltid liten (lite tyngre än dig men ca 45 kilo på 157cm) och tappade flera kilo då jag var tex magsjuk som tog månader att få tillbaka.
Men har du testat nyttigare men kaloririk mat? Tex nötter, tillsätta olivolja i allt du kan tänka dig, dricka dina kalorier i form av mjölk (eller grädde) juice osv?
Det kan mycket väl ha varit pga ålder men när jag började äta nyttigare så började jag gå upp i vikt. I samma veva började jag träna (karate och gym främst) så det kan ju ha med det att göra.
Om du är less på att tugga och har råd så kanske gainers el liknande kan vara nått?
l'm back
![allhealing](https://www.ifokus.se/u2/28972b1baa09b38204c367bba89736ee/avatar/foto-kent-asp-bl-jpeg-2.jpg)
#0, Dibiy,
att passa in, att vara som en i gänget, att inte falla utanför ramarna för hur man "ska" vara som person. Dessa är för många väldigt starka drivkrafter som gör att när vi växer upp och försöker forma oss en egen personlighet blir det vi inspireras av och därför även använder oss av när vi modellerar vår personlighet.
Bara för att andra gör saker på ett visst sätt betyder inte att du är så som "normen" föreslår att vi ska vara. Att vara unik, att vara speciell och inte alltid känna sig som en i gänget är ingenting onormalt. Om du skulle fråga runt lite och om du då även fick "ärliga svar". Inte jag svarar såhär för att det är vad jag tror att du vill höra svar. Då kommer du, kanske inte idag men längre fram i livet att inse att, ja det var verkligen som Kent skrev. Vi är inte så lika varandra som vi hela tiden försöker ge uttryck för. Vi är faktiskt unika och därför är det även normalt att skapa sig en egen unik identitet. Kanske inte omedelbart, men över tid är det enklare att prova sig fram och hitta sin egen väg.
Det andra säger och föreslår, det gör dom eftersom det är den sanningen dom känner till. Det betyder inte att det är så din sanning ser ut. Vi som är mer inkännande än andra personer i vår omgivning. Vi som vet att saker är på väg att hända och sedan även inträffar i en nära framtid. Vi som är dom som har förmågan att känna in det som sker i vår omgivning och som sedan även tror att det är vårt ansvar att ta ansvar kring det vi känner att andra personer utstrålar. Att personer i vår omgivning som inte mår bra är vår börda att bära. Förstå att det inte är varken ditt eller någon annans ansvar att bära måendet andra har inom sig.
Bara för att du, jag och många andra har förmågan att känna av vår omgivning. Bara för att ingen har berättat att det är det vi känner i vårt inre. Att det är det vi inte ens förstår är vår egen sanning att bära. Istället är det en eller flera andra personers sämre mående vi känner in. Det är inte och kommer aldrig att vara vårt ansvar att bära andra personers lidande. Ändå gör vi det. Och vi gör det eftersom ingen annan berättat för oss att det är så det ligger till.
Därför är det bra att skaffa sig fakta. Att ta reda mer om det här. Att läsa på om vad HSP är för någonting. Där det på svenska skulle kunna översättas till HIP, dvs en Högt Inkännande Person. Eller på engelska, HSP Highly Sensitive Person.
För visst kan du känna igen dig i den här beskrivningen? Det sägs att en av fem personer har detta. Om det är sant så är vi över en miljard på jorden. Då är det inget konstigt eller onormalt. Då är det istället högst vanligt om än inte ännu av så många känt och därför inte heller ännu speciellt accepterat. Ändå är vi det, vi är HSP och vi är högst normala på vårt eget sätt.
Därför finns det ingen människa som är onormal. Vi är alla normala i vår egen verklighet. Om andra inte kan acceptera det. Synd för dom. Då har dom ännu kvar att lära sig att det faktiskt existerar mer än sju miljarder personer som har sju miljarder olika sätt att definiera sin personlighet på.
Hoppas detta kan vara till lite hjälp för dig i din egen inre resa. Självacceptans är det första steget i alla utveckling. När du vet att du är unik. När du vet att du inte måste göra som många andra säger bara för att det är den mest optimala sanningen dom känner till. Då har du kommit bra mycket längre på din resa än många av dom i din omgivning kommer att göra först om kanske 10-25 år ini framtiden.